- Dette har skjedd... - Jonah! Vi elsker deg!
Jonah. Vil du ha skyss hjem?
- Skal du fly meg hjem til Nashville? - Piloten min skal.
- Det er bare middag. - Absolutt, bare middag.
Denne er like stor som hodet mitt. Dette er ikke min greie.
Det er akkurat hva du trenger. Jeg ser til deg senere.
Jessie: Jeg tenkte å sende en SMS, men tenkte at det var litt rart.
Deacon: Ikke distraher meg på jobb ;)
Hei. Har du tid et øyeblikk?
- Absolutt. Hva er det? - Dette firmaet er viktig for meg.
Jeg har stor respekt for deg.
Det har ikke alltid vært lett, men jeg angrer ingenting.
- Jeg føler det samme, men... - Jeg trekker meg ikke ut, slapp av.
Det har dukket opp en mulighet for meg.
Jeg skal stille som senatorkandidat. I California.
- Jøss. - Jeg vet det.
Det føles uvant, men jeg har tenkt på det i noen år.
Ifølge min undersøkelsesgruppe -
- ser meningsmålende lovende ut, så nå er tiden inne.
Herregud. Hvis noen kan gjøre dette, er det deg.
Takk. Det betyr mye.
Jonah: Hva gjør du?
Hvem er det som spør?
Kom til Sirens i morgen, så får du vite det.
God morgen, solstrålen min. På tide å våkne.
- Mamma var før deg. - Se på deg.
Vi tre kan vel gå og spise pannekaker?
Pannekaker med verdens vakreste jenter? Jeg er med.
Vi må få sterkere bånd som familie.
Problemet her i verden er -
- at vi omgås, men kommuniserer ikke på et dypere nivå.
- Jeg sier bare hva jeg tror. - Ja, i en og en halv uke nå.
- Du har jo ikke møtt Darius engang. - Jeg har sett ham på tv.
Det er ikke det samme.
Jeg vil at du skal snakke med ham og se hva han har skapt.
- Bli med meg. - En dag jeg er ledig, kan vi det.
- Emily kan passe Cadence i morgen. - I morgen?
Gi det en sjanse. Vær så snill? For min skyld.
Alt for deg.
Skal vi gå og spise pannekaker?
Will: Har vi peanøttsmør?
- Du kunne bare ha ropt. - For slitsomt.
Hva skjedde med superhelten?
Jeg er bare trøtt. Jeg har sovet dårlig.
- På grunn av Zachs innlegg? - Jeg kan ikke se hans innlegg.
Jeg blokkerte ham da jeg uheldigvis likte bildet av ham og Mark.
Hvordan det? Hva er det?
- Hei. - Hei.
Hallo.
- Jeg kjøpte svart kaffe til deg. - Det er perfekt.
- Har du hatt en fin dag? - Ja, jeg var på Vanderbilt.
Jeg ville se hvordan det ville være å studere der.
- Og? - Det var ganske skremmende.
Men jeg har også jobbet litt på en låt.
Travel dag. Når får jeg høre låten?
Snart. Akkurat nå er det bare rot.
- Sikkert et vakkert rot. - Beklager.
- For hva da? - Jeg vet ikke.
Jeg er bare... Jeg vet ikke.
- Jeg føler det samme. - Jake spurte hvor jeg var forleden.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Vi kan vente med å snakke med barna.
- Til vi vet hva vi driver med. - Ja, det høres fornuftig ut.
Det hadde vært en god idé.
- Daphne. Hei, Louisa. - Pappa...
- Hei. - Hvordan går det? Gi meg en klem.
Har du kjøpt mocca med kanel? Hun elsker det.
- Jeg må prøve det. - Vi skal sitte utenfor.
Ja, det er fint ute. Fint å se deg, Louisa.
- Eller vi kan gjøre det på den måten. - Det virker sånn.
- Hvor skal du? - Til skolen. Som loven krever.
- Jeg skal lage frokost. - Granolabar.
- Det er ikke frokost. - Det står det her.
- Vent, Daphne. - Hva er det?
Du kan snakke med meg om alt.
Ja, jeg vet det.
- I går på kafeen... - Skyssen min er her.
- Vent. - Vil du at jeg skal komme for sent?
Vil du at jeg skal komme inn på college? Takk.
Velkommen, Avery. Hyggelig å treffe deg.
I like måte. Jeg har hørt mye om deg.
Juliette, Laura vil planlegge litt med deg.
Jeg kan vise Avery rundt, så sees vi siden.
- Det høres bra ut. - Greit.
Vi skal til mitt favorittsted: meditasjonshagen.
Fredelig. Jeg forstår hvorfor Juliette trives her.
Hun har kommet veldig langt på kort tid.
- Hva mener du? - Hun er ærligere og mer til stede.
Hun har vært selvdestruktiv så lenge.
Hun har åpnet seg for muligheten til noe bedre.
Hun er en enestående person.
Jeg forstår at du vil beskytte henne.
Jeg prøver ikke å være en slags guru. Jeg hater det ordet.
Jeg har ikke alle svarene. Jeg sier bare det jeg vet er sant.
Selv etter tiår med sammenheng-filosofi.
Hva er sammenheng-filosofi?
- Du kom på det, eller hva? - Jeg forfinet teorien.
Jeg fikk budskapet ut til et stort publikum.
Men ideene bak bevegelsen -
- er mye eldre enn du og jeg. Kanskje eldre enn sivilisasjonen.
Har du det? Løft med beina.
- Jeg har løftet med beina lenge. - Hold munn.
- Hvorfor nytt bord? - Iblant trenger man forandring.
Ja, i teorien, antar jeg.
Jeg trenger litt mindre forandring. Zach skal slutte og...
- Er alt bra med Jessie? - Ja. Det er Daphne.
- Har du fortalt det til henne? - Nei, hun så oss ute.
Jeg latet som ingenting.
Hun sier at alt er bra. Hun vil ikke snakke om det.
Kanskje hun bare trenger litt tid til å fordøye det på egen hånd.
Hun har gått igjennom så mye. Å legge til enda mer føles egoistisk.
Det er det siste du er, særlig når det gjelder jentene.
Du gjør det som er best for dem.
Du er også et menneske.
Du fortjener å bli elsket. Det kan jo bli noe etter hvert.
Jeg liker henne veldig godt, men...
Noen ganger når vi er sammen, føles det bare...
Jeg vet ikke... Merkelig og galt.
Hun er ikke Rayna.
Kanskje jeg ikke er klar.
Det forstår jeg. Men saken er at du kanskje aldri -
- vil føle deg klar. Helt og holdent.
- Takk, nå føles det bedre... - Du vet hva jeg mener.
Hei. Jeg står nok på listen. Maddie Jaymes.
Jeg skal følge deg til VIP-rommet.
Denne veien.
- Takk. - Ha en hyggelig kveld.
Hei, Maddie. Kom og hils på vennene mine.
- Dette er Roy, Mac og Twig. - Hei.
- Kan du ta det en gang til? - Glem det. Du møter dem siden.
Jeg må bare si at det er så hyggelig å treffe deg.
Jeg har hørt mye om deg fra ham.
Ikke hør på ham. Han har en diagnose.
Du skal få et tips.
Drikk før Jonah begynner å snakke, så slipper du å høre.
- Nei takk. - Vil du ha noe?
Vil du ha en Cola? Kan du ordne en Cola til henne?
- Vil du danse? - Ja visst.
- Jeg elsker stemmen din. - Takk.
Jeg vil ha den på min neste plate.
- Hva mener du? - Vi skal spille inn en låt i morgen.
- Mener du alvor? - 100 prosent.
- Er luften bra der bak? - Det er bra, takk.
- Kan du si noe? - Det var interessant.
- Du synes at det er tull. - Nei, jeg vet ikke hva det er.
Det er problemet. Han er en fyr -
- som skapte en filosofi. Nå styrer han alt du tenker.
Han styrer ikke. Han... Blås i det.
Du har rett til å ha din egen mening.
Jeg håpet at da du hadde snakket med ham -
- og alle de andre, ville du føle det.
- Føle hva da? - At det ikke handler om kontroll.
Det handler om hvor ekte de er. Og åpne.
De aksepterer meg som jeg er.
Når jeg er sammen med dem, føles det som om -
- jeg kan akseptere meg selv.
Det gleder meg. Jeg vil at du skal ha det.
- Mener du det? - Selvsagt.
Stopp.
- Hva er det? - Dette føles slett ikke bra.
Det er moderne og deg.
For to år siden. Albumet må føles annerledes.
Det kan ikke være en reprise. Kan vi bare ha piano og trommer?
- Hvordan var jeg? - Du var perfekt.
Jonah? Hvordan høres dette ut?
Ja! Ja!
Jeg kan hjelpe et barn. Er det dumt?
Nei, det finnes ingen dumme ideer. Det er på tide å utforske ulike ting.
Det er så mange veier. Hvor gjør jeg mest nytte?
Du må finne noe som passer deg. Noe som gjør deg glad.
- Er det hva psykologi er for deg? - På en måte.
Men når jeg ser på kurskatalogen, betviler jeg meg selv.
Kan jeg virkelig forlate musikken?
Jeg vet hva hjertet mitt vil, men det fungerer jo aldri i praksis.
- Skal jeg spørre om ham? - Nei.
- Du skal ikke havne imellom. - For sent.
Daphne så oss ute sammen.
- Herregud. - Det visste du sikkert allerede.
Ansiktsuttrykket hennes... Det var ikke bra.
Nå har alt forandret seg. Han trekker seg unna. Men hva ventet jeg meg?
- Det er klart at jentene hater meg. - Nå må du slutte.
Jentene føler det de føler. Du vil ikke såre noen.
Dere planla ikke dette. Dere gjør så godt dere kan.
Ja.
- Du var ikke elendig. Gratulerer. - Takk.
Jeg er sulten. Skal vi spise?
Vi får ta bakdøren. Sett fart!
- Kom igjen! - Der er de! Jonah!
- Kom! - Lukk opp døren!
Hopp inn. Lås døren.
- Bare ett, Jonah! - Så treg du er!
- Jeg sjekket blindsonen. - Hodet ditt er en blindsone.
- Det går bra. - Spis dritt, forfølgerazzo!
Jonah!
Hei, Zach.
Hyggelig å se deg. Hva gjør du her?
Kan jeg ikke besøke plateselskapet mitt?
- Jo, men akkurat nå... - Hei.
- Vi pakker. Skal det i bilen? - Ja. Takk, Mark.
Jeg er...
- Du stiller til valg? - Jeg vil påvirke.
Jeg vil gjøre delstaten min bedre.
- Will... - Skulle du ikke ta farvel?
- Vi har alt gjort det. - Vi skulle være venner.
Det var du som sa det, eller var det bare prat?
Nei, jeg mente det. Men...
Jeg bryr meg om deg, men jeg trengte pusterom.
Det trengte du også. Du ser kjempebra ut.
Jeg burde ikke ha kommet hit.
- Jeg ville se deg en siste gang. - Jeg forstår det.
Jeg er glad for at du kom.
Hvorfor fungerte det ikke? Jeg prøvde så hardt.
Jeg kom ikke over at du sviktet meg.
- Jeg trengte deg. - Kan du ikke tilgi meg?
Jeg er ikke så flink til det.
- Ja... - Beklager.
Jeg håper at det går bra for deg og Mark i California.
Takk. Jeg ønsker deg alt godt.
- Hei. Hvordan går det? - Hei.
- Hvordan har du det? - Jeg holder på å ordne noen ting...
- ...før Zach og Alyssa drar. - Jeg tenkte egentlig på Daphne.
Jeg er midt oppe i noe akkurat nå.
Ja, du er opptatt. Jeg ringte bare for å si...
- ...at jeg er her. - Det er snilt av deg. Takk.
Ja, unnskyld. Du er opptatt.
- Vi kan snakkes senere. - Greit. Takk.
Vi snakkes snart. Ha det.
Se, nå kommer det.
Skuddene er en hyllest til skrekkfilmen "Profondo Rosso"...
Hold munn. Vet du engang hva filmen handler om?
Du ødelegger for henne. Vær stille.
- Maddie. - Ja?
Jonah ville at du skulle bli redd og klamre deg fast til ham.
- Jaså? - Nei.
Hva ser dere på? Porno? For noen pervoer.
Ja, det er klovneporno. Og din mor er med.
- Hun er skikkelig bra. - Vittig. Får jeg se.
Nei. Det er skummelt at du vil se på moren din.
Er det oss?
Idiotisk.
- Jonah? - Vil du ha noe?
- Beklager hvis det ble teit. - Ingen fare.
Du vet hvordan det er. Folk blåser opp ting.
Jeg synes ikke at det var en stor greie.
Jeg er jo ikke dama di.
Folk kommer nok ikke til å tro på det.
Alle vet at du går ut med supermodeller og skuespillere.
Jeg bryr meg ikke om hva folk mener om meg.
- Du virket opprørt. - Nei. Jeg bare...
Jeg hater alle dumme distraksjoner.
Særlig når jeg vil bli kjent med ei kul jente.
Er jeg kul hvis jeg ser på filmen slik?
Ja. Jeg det synes jeg.
Hjelp meg å glatte den ut.
- Det lukter himmelsk. - Jeg prøvde å glemme fortiden.
Jeg har tatt ansvar.
Hei. Hvordan går det?
Kan du spare en kake til meg?
Hei.
Syng ut!
Det var kjempefint, Juliette. Takk.
Hva ville skje hvis ingen roste stemmen din?
Ville du fortsatt med å synge?
Du har brukt din gave til å vinne godkjennelse fra andre.
Millionvis synes at du er fantastisk. Hvorfor gjør ikke du det?
Hvorfor er ikke berømmelsen og suksessen nok?
Fordi jeg er grisk.
Ekte fullkommenhet kommer ikke utenfra. Den ligger inni deg.
- Du kan finne den hvis du jobber. - Jeg har aldri vært redd for å jobbe.
Bra.
Sammen kan vi finne det som har holdt deg tilbake.
Vi må se på hvordan du havnet her.
- Ransake deg selv og dine nære. - Jeg vet ikke om jeg ville det.
Synge om jeg ikke fikk ros.
Gjennomfører du denne reisen trenger du ikke bekreftelse utenfra.
Du kommer til å lage musikk kun for gleden det gir deg.
- Jeg ville drept for å ta 136 kilo. - Det krever bare trening.
130 kilo er mitt beste. Jeg føler ikke at jeg gjør noen framskritt.
- Jeg vet hva du mener. - Kanskje du kan gi meg noen tips.
Hei.
- Dette er romkameraten min. Dave. - Dan.
Jeg var på vei ut. Kan jeg få nøklene mine?
- Unnskyld. - Takk.
Kom.
Gjør jeg noe galt?
Nei. Bare gi meg et øyeblikk.
Det er ingen fare.
- Dette er så rart. - Det er sånt som skjer.
Vi har knapt hatt én date, og hele internett sier at vi er forelsket.
Det er alt en side om at jeg ikke er god nok for ham.
Hvor mange ganger skal jeg rammes av dette?
Det er prisen man må betale når man er kjent.
- Hadde du det sånn med mamma? - Ja, litt.
Ikke like ille som dagens stjerner.
- Hva begir jeg meg inn i? - Jeg vet ikke.
- Jeg vil ikke at du skal bli såret. - Sånn er det når man faller for noen.
- Man vet at man kan bli såret. - Kan jeg spise hos Louisa?
Nei, jenta mi. Vi må snakke sammen.
Det er ikke noe alvorlig, jeg vil bare rense luften.
Det gjelder meg og Jessie. Vi har følelser for hverandre.
Jeg vet ikke hva det betyr. Men det er nytt og forvirrende.
Derfor sa jeg ingenting, Men så traff vi på deg ute.
- Jeg ville ikke skjule noe. - Det er greit.
- Det virker ikke slik. - Det var dumt at du ikke sa noe.
At vi oppdaget det sånn. Som om det var hemmelig.
Nei, det er ikke hemmelig, men jeg visste ikke hva det var.
- Jeg vil at du skal være lykkelig. - Ja, vær lykkelig.
Takk.
Jeg elsker dere. Ingen flere hemmeligheter. Bare middag.
Takk for at du tok imot meg på så kort varsel.
- Hva gjelder det? - Det skjedde en greie forleden.
Eller skjedde ikke.
Jeg har problemer med å... Jeg mener, jeg kunne ikke...
Jeg kunne ikke stå givakt.
- Det har aldri vært et problem før. - Du får ikke ereksjon.
- På egen hånd eller med en partner? - Jeg har ingen partner lenger.
- Det var leit. - Det er ingen fare.
Jeg har faktisk truffet en ny. Men jeg klarer ikke...
- Tar du noen medisiner eller dop? - Nei.
Er det noe du kan gi meg?
- Viagra eller noe? - Vi kan snakke om det.
Det kan være psykologisk.
Depresjon etter et brudd kan påvirke sexlivet.
Noe mer jeg kan beskylde min eks for...
Sykepleieren kan ta noen prøver.
- Hei. Hvor er Jonah? - Han er sen.
Men jeg er her for å underholde deg.
- Vil du ha noe å drikke? - Nei takk.
- Denne, da? - Nei takk.
Hei, er denne på? Jeg vet ikke.
Hei, Nashville. Jeg heter Twig Wysecki.
Jeg er den som pleier å holde Jonah Fords øl.
Og nei, jeg selger ikke bildene fra hans pinlige barndom på eBay.
- Har du kjent ham så lenge? - Ja.
Siden åttende klasse da han kastet ryggsekken min i doen.
Seriøst? Det er jo fælt.
Nei, det er greit. Jeg var en dust. Jeg hadde også mobbet meg.
Jeg kledde meg som om bestemoren min hadde valgt klærne mine.
- Det hadde hun også. Det er sant. - Herregud.
En dag fikk jeg nok av dem.
Så jeg ga igjen med alt jeg kunne komme på.
Jeg sa til Jonah at ansiktet hans så ut som om rumpen hadde spydd.
Jøss...
Jeg tenkte at nå får jeg bank av disse karene.
Men Jonah begynte å le.
Han ropte meg over til lunsjbordet hans, og det var stort.
Etter det ble vi venner.
Var det merkelig da han ble kjent?
Det var så merkelig. Det var som en alternativ virkelighet.
- Jeg kan ikke tro at det er mitt liv. - Jeg forstår hva du mener.
- Det er tåpelig. - Jeg vet det.
Folk behandler Jonah som om han var en slags gud.
Trimmer han nesehårene, blir det overskrifter landet over.
Unnskyld. Jeg burde ikke ha sagt at han har nesehår.
- Det holder vi mellom oss. - Aldri nevn det igjen.
- Vil du ha den nå? - Nei takk.
Bare si ifra. Jeg gjør bare jobben min.
- Hei. - Hei. Ringer jeg ubeleilig?
- Nei, det er fint at du ringer. - Vil du gå ut og spise?
Jøss... Unnskyld, jeg...
Det var uventet.
- Jeg har tenkt... - Det blir en bedre middag.
Jeg vil ikke komme mellom deg og jentene.
Særlig ikke Daphne. Hun er skjør nå.
Innebærer dette en ny depresjon, kan jeg ikke leve med det.
- Beklager at det er så komplisert. - Det er ikke din feil, det er min.
Kanskje det er bedre om vi avslutter dette før...
- Jeg må legge på. - Vent, Jessie.
Jake kom nettopp. Jeg ringer deg senere. Ha det.
- Jeg skal slå deg. - Nei!
- Hei.
- Unnskyld, det kom noe i veien. - Ingen fare.
- Skal vi begynne? Hvor er fyren? - Jeg henter ham.
Hei.
- Jonah? - Ja?
Jeg tror ikke at jeg kan gjøre dette akkurat nå.
Jeg liker deg virkelig.
Men jeg kan ikke håndtere at vårt privatliv er offentlig.
Folk har snakket om meg før, og det har aldri vært bra.
Jeg forstår deg. Tro meg, det er ikke gøy for meg heller.
Jeg vil ikke sutre over hvor slitsomt det er å være kjent.
Jeg prøver å se på det som om -
- det er prisen for alle fantastiske ting i livet.
Så møtte jeg en som deg.
Jeg vil bli kjent med deg uten at noen ser på.
- Skulle ønske at vi kunne det. - Så gi meg en sjanse.
Jeg skal gjøre det mulig.
- Hvordan da? - Jeg har idéer.
- Hei. Har Cadence allerede lagt seg? - Ja, for en time siden.
Vi hadde en fantastisk middag.
Folk fortalte om seg selv. Jeg snakket lenge med Darius.
Jeg tror at jeg kan gjøre dette. Jeg tror jeg kan få til en endring.
Hva slags endringer snakker vi om?
Å konfrontere problemene mine på et dypt nivå.
Slik at jeg kan bli en bedre partner og mamma.
Jeg har virkelig forsøkt.
Jeg vet det. Og jeg ser -
- hvor hardt du jobber med deg selv. Jeg er veldig stolt av deg for det.
Men du vil at jeg skal gjøre det på din måte?
- Rehabiliteringen fungerte jo ikke. - Du må ikke gjøre det på min måte.
Men du setter all din lit til denne fyren.
Du tilbringer all din tid der og lever etter hans ord.
Har du engang gitt ham en sjanse? Er det galt fordi du ikke forstår?
Jeg har gitt dette en sjanse. Jeg har ofte bitt meg i tungen.
Så gjerne vil jeg støtte deg.
Du kan si at du støtter meg, men jeg føler når du ikke gjør det.
Jeg vet ikke om du føler deg truet av ham -
- eller at du er vant til at jeg er avhengig av deg.
- Tror du virkelig det? - Jeg vet ikke. Er det det?
Tro hva du vil. Det vil du gjøre uansett.
- Hvor skal du? - Legge meg.
Hvor skal du?
Laura og de andre jobber frivillig på bygget igjen.
Hvis du ikke vil at jeg går, er det greit.
Ok? Hedre dine følelser. Jeg drar uansett.
Jeg kommer hjem i kveld. Da er du kanskje mindre sint på meg.
Jeg er ikke sint på deg. Jeg er bare bekymret for deg.
Ikke vær det.
Jeg ba deg om å komme tilbake fordi prøvene viste uvanlige hormonnivåer.
Ja, jeg har tatt menneskelige veksthormoner.
- Mange på treningssenteret tar det. - Kanskje, men det er ikke alt du tar.
Jeg tok steroider, men jeg har sluttet.
De er fortsatt i systemet ditt. Du må slutte nå.
Jeg kan hjelpe deg med en plan.
Ok, jeg forstår.
Hei.
Er det greit at jeg kommer? Er Jake...
- Nei, han er hos faren sin. - Telefonsamtalen vår føltes ikke bra.
- Du trenger ikke å si noe. - Det handler om hva jeg ikke sa.
Daphne har det bra. Det er jeg som er redd. Jeg går rundt med -
- et tomrom. Jeg vil ikke ødelegge dette, men jeg vet ikke hvordan.
Hva om jeg ødelegger det, da? Hjelper det?
- Ja, kan vi gjøre det slik? - Ja.
Jeg forstår hvis du ikke er klar. Da må du bare si det.
Det er din ubesluttsomhet som er slitsom.
Da du la på i dag, forsvant bakken under meg.
Så, jeg...
- ...vil ikke at det skal ta slutt. - Hold munn.
- Skal jeg holde munn? - Ja, bare hold munn.
Daphne?
- Hva er det, Daphne? - Ingenting.
- Hva da ingenting? - Du forstår det ikke.
Kanskje ikke, men jeg hører alltid.
Du godkjenner at han deiter henne.
Jeg vil bare ikke at han skal være alene.
- Tror du at jeg vil det? - Nei.
Ikke si at jeg har sagt noe.
- Maddie. - Greit. Jeg lover.
Jeg mente det jeg sa om at jeg vil at han skal være lykkelig.
Men jeg hater dette. Og jeg hater henne.
Nå føler jeg virkelig at mamma er borte.
- Beklager. - Helvete, Gunnar.
- Hva er det der? - Menneskelige veksthormoner.
Man trenger hjelp for å være så pen.
Jeg visste ikke at det virket sånn. Jeg hater nåler.
Unnskyld meg, men jeg må konsentrere meg.
- Jeg gir opp. Hvor er vi? - Et sted ingen vil lete.
- Hva? - Kom.
Jeg er ved hestesenteret, som hjelper tenåringer med traumer.
Vi har mer om dette fantastiske programmet etter pausen.
Tekst: Cecilie Nilsen www.sdimedia.com